Omar Mukhtar Pustinjski Lav
Obrada by: www.exyu-subs.com
Skoro svi narodi u svijetu u dvadesetom stoljeću,
bili su u nekom sukobu.
Tlačitelji i potlačeni, pobjednici i pokoreni,
Ljudi rata su u tragičnoj fazi naše civilizacije.
Vrijeme je kada većina svijeta pokušava pronaći
načine da poveća svoje bogatstvo, moć i utjecaj,
i ostvare snove o obnovi slave Rima.
1911. godine Italija se pridružuje lovu na teritorije.
Libija s druge strane Sredozemnog mora je cilj.
Počinju iskrcavanja u Tripoliju,
Bengazi, Zuvaru, Surt, Dernu i Tubruku.
Lokalno stanovništvo se odupire na mnogim frontovima
i tako izaziva još žešće napade invazijskih snaga,
prenoseći rat i na mirnije teritorije.
1922. godina donosi dramatične promjene u Italiji:
Početak Musolinijeve diktature.
Sukob u Libiji se rasplamsava,
te sve veći broj fašista dolazi ugušiti otpor lokalnog stanovništva.
Osvojit ćemo Zemlju,
a zatim ćemo zastave fašizma podići do zvijezda!
Vođo, vođo, vođo!
LIKOVI U OVOM FILMU SU STVARNI,
A DOGAĐAJI SE TEMELJE NA POVIJESNIM ČINjENICAMA
1929. GODINA Napuni...
Nišani...
Pali!
Još. Još. Ne razumijem.
Ako smo pobijedili beduine, zašto još visimo?
Zašto moram da šaljem naše trupe, iako je naša pobjeda u usponu?
Nadam se da su moji generali u pravu. U dva izvještaja,
jedan mi govori o svojim velikim pobjedama,
drugi mi priča o porazima!
Ne mogu, i neću dopustiti da stvari idu ovako!
Pogledajte...
ovo zeleno... Ovo plodno zeleno,
ovo je vaš plijen, ostatak je smeđi papir!
Samo mi treba neko dovoljno hrabar da promjeni situaciju!
Graziani...
Pođi sa mnom.
Dvadeset godina,
dvadeset punih godina smo protratili na ovaj rat.
U zadnjih pet godina oslao sam pet guvernera u Libiju
Ne... Vojna logika fašizma neće biti ugrožena!
Uostalom, tko smo mi? Bajunete nove zore.
Ono s čime se borimo u stvarnosti su samo plemena pustinjskih duhova.
Želim da se njihov vođa dovede ovamo.
Želim da se njihov vođa dovede ovamo i otpor će biti slomljen.
Kako se on zove? - Omar Mukhtar
- Omar? - Omar Mukhtar.
Omar Mukhtar.
Znate, generale...
oni naseljenici koje smo poslali na jug,
koštaju nas, liru po liru,
kao da smo ih smjestili u Grand hotel!
Nešto mora da je pogrešno!
Ne...
Neću da gomila beduina...
zaustavi napredak 40 milijuna vojnika!
Dat ću ti Libiju...
bar će imati ime kojeg će se plašiti.
Mogu li upitati, vođo, kada ću slomiti pobunjenike?
Učinit ću to s čistom vojničom savješću.
Što je radio Omar Muhtar prije pobune?
Bio je učitelj.
- Učitelj? - Da.
Ja sam bio učitelj.
Oprezno, nemoj završiti kao petorica prije tebe.
Uči od njega.
Dakle, ja sam čovjek od akcije.... Idi u Libiju!
Generale...
Dovedi mi Mukhtara.
Podmiti ga, ili mu slomi vrat!
U ime Boga, Milostivog, Samilosnog!
To je Bog Milostivi, koji poučava Kur'an.
On je stvorio čovjeka i naučio ga govoru.
Sunce i Mjesec je stvorio, putanje im odredio.
Nebesa je sazdao i ustabilio...
Stani tu!
Što mislite zašto svako poglavlje u Kur'anu počinje riječima:
Bog, Milostivi?
Zato što je jedno od Božjih imena Milostivi.
Milostivi... Tako je.
A kako Bog pokazuje svoju milost?
On je naučio... Naučio ljude kako da govore.
Kako da govore... Da, tako je.
Ima još nešto što smo pročitali...
Hoće li netko... Netko... Reći što je to bilo?
To je... To je... Da vam malo pomognem: To je rav?
To je ravnoteža!
- Tako je, tako je, ravnoteža.
Onda, zašto je Bog uspostavio ravnotežu?
Dječaci, dječaci! Zašto je Bog uspostavio ravnotežu?
Zato što bi bez ravnoteže sve palo.
Da vidim što si napisao...
Sve se raspade.
Što čekaš?
Idi!
Daj ovo svom ocu.
Selam alejkum
Gdje je Siddik Omar?
Bu-Matani, kakve su vijesti?
Novi guverner. - Zar opet?
Dolaze kao lavovi. I vraćaju se kući kao ovce.
Tko je ovaj put? - Graziani.
- Graziani, "Mesar iz Fezana". - Graziani...
Bilo je samo pitanje vremena kada će ga pustiti na nas.
Znači li to novu ofenzivu?
Moj otac je govorio: "Ono što te ne uništi, ...
ojača te."
Pokazat ćemo Grazianiju malo bodlji!
Rekli su mi da Graziani voli krv.
Ne volim vjerovati u te priče.
Ali, u njegovom slučaju vjerujem.
Kada ga očekuju? - Uređuju Benghazi za njega.
Dame i gospodo, njegova ekselencija
general Graziani, guverner Sirinaike.
njegovo visočanstvo, princ Amadeo, knez od Auste.
Gospodo, hvala vam. Ali dame su tu,
trebamo požuriti. Neka se ples nastavi.
Generale! Pukovnik Sarsani.
Bojnik Tomelli.
Pukovnik Diodieci! Ovdje... u Benghaziju?
U pustinji nas ostale Sunce pretvara u crnce,
ali čini se da se okreće bijele.
Došao sam razgovarati s njim.
Najprije piće
Ako Europa zna što mi radimo ovdje...
Ako Italija zna...
Ali ovdje, u Libiji fotografiramo sve...
Kada god bez trena, znaš.
Nemorate mi previše govoriti.
Čak i da vam kažem da nismo poštovali Ženevsku konvenciju?
Pukovniče, nemojte... molim Vas.
Pukovnik Diodieci, gospodine.
Ah da, Diodieci...
Diodieci...
Čitao sam izvještaj o tebi.
Kažu da se rukuješ s beduinima i sklapaš prijateljstva.
Nisam siguran da mi se to sviđa.
Mislim da je pravi način da stvorimo mir je da ih zadavimo!
Gospodine, 5000 beduina izvan mojih snaga je nezadovoljno.
Nemam hrane za njih.
Teško ih kontroliram, i oni trebaju...
Ono što tebi treba, pukovniče...
je malo više odvažnosti prema njima!
Tko je taj čovjek?
Sharif El Gariani.
Vrlo nam je koristan. On je stari prijatelj Omara Muhtara.
Koristan, kažeš? - Da.
Dovedi ga ovamo.
Mislim da se možete pouzdati u njega.
Generale Graziani, njegova ekselencija - Sharif El Gariani.
Shvatio sam da poznaješ Omara Muhtara.
- Poznajem.
Što bi ga moglo natjerati na predaju?
Ne znam. Još kao dječak je bio izuzetno tvrdoglav.
Ali, ako mislite da ja mogu pomoći na bilo koji način, spreman sam da se dogovorimo.
Vidjet ćete da možemo biti strašno darežljivi.
Poručnik Genieri. Hitna poruka, gospodine.
Nije moglo čekati? Zar ne vidiš da ometaš moje goste?
Oprostite, gospodo.
Kažu da je flagman izgubio tri tjedna...
ignorirajući poruke.
Što je ovo? Još jedan propao manevar?
Koliko je mrtvih Talijana? 20 mrtvih, 50 ranjenih.
Onda su ih pustili ponovno?
Da, gospodine.
- Ali, ovoga puta je viđen. - Viđen je!?
Kako znaju da su ga vidjeli? Nitko ga ne poznaje.
Kako su znali da su ga vidjeli?
Bilo je samo na trenutak, gospodine. Ali, sigurni su. Bio je to Mukhtar.
Pretpostavljam da bi ih trebalo unaprijediti, zbog hrabrosti što su vidjeli Muhtara!
Ovdje, ovdje... mogao bi biti bilo gdje!
Tomelli, hoću da preuzmeš ovo, brzo i žestoko udari svim snagama
i zaboravi kako je Omar Muhtar izgledao.
Opsjednuti smo, iako ga nikada nismo vidjeli!
Idite po njegovu krv, njegove vene!
Idite po revoluciju usađenu u svakog beduina!
Mukhtarovi ljudi se okreću borbi, three months we run with him.
Sljedeća tri mjeseca su mirni mjeseci.
Tomelli, nema mira.
Uzmi brata!
Žena se mora sakriti
Opkolite ljude!
Ova trojica na kraju, tamo.
I...
ovo dvoje.
I...
Da...!
Ovo mlado kopile, definitivno!
Neke od vas ćemo regrutirati.
Umjesto da idete tri mjeseca s Mukhtarom,
ići ćete na jednogodišnji koristan rad!
biti ćete izvan grada.
Spalite pola njihovih poklona za Mukhtara.
Spalite pola svega!
Ovo je rana od metka, gospodine.
Ranjen si boreći se s Mukhtarom, zar ne?
Imaš li što reći?
Imaš li što reći?!
A, imaš.
Sam si sebi presudio. Ubijte ga
Ne, ne ovdje. Tamo! Neka ga vide.
U ime Boga, daj mu vrijeme da se pomoli!
Upozoren si, budi pažljiv..
Saleem!
Ubojice! Ubojice!
Aisha!
Majko, moram nešto napraviti.
Jadna Aisha.
Zaboravila je svoj ??veo.
O bože!
Moram nešto napraviti.
Moj Hamide, uništili su svoje stablo.
Vidio sam što se dogodilo, moj brat i Aisha.
pogledaj mog oca! Idem vidjeti Siddik Omara.
Premlad si, nije još tvoj red.
Danas sam postao dovoljno zreo, mama.
Molim te Bože,
trebam te
Moraju proći ovuda.
To je naša zemlja.
Tamo... To je to.
Tamo se ne može ni gušter sakriti!
Siddik Omar..
Sve je čisto.
Provjeri drugu stranu..
Gospodine, napokon smo ih uhvatili tamo gdje smo htjeli!
Slomimo neke od njih, krenite.
Naprijed!
Ovdje su.
Uzjašite.
Oni bježe! Požurite!
U zamci ste! Moramo upozoriti Tomellija!
Čuo si to?
Mogao bi to biti poručnik Sandrini, gospodine.
Što radi, do đavola!
Možda je to paljba upozorenja.
Stanite! Stanite!
Stanite!
Vidiš li išta?
Ništa, gospodine.
Ništa...
Udaljavaju se. Imali smo ih u šaci!
Punom brzinom!
Pogledaj te sprave. - Šejk Omare!
Mi ne ubijamo zatvorenike! - Oni su ubijali naše!
Oni nisu naši uzori.
On je dječak
Uzmi.
Reci svom generalu da to ne pripada ovdje.
Moj muž?
Uzeo sam njegovu knjigu.
Nikad je nije uzeo natrag.
Dođi ovamo.
Kako se zoveš? - Ali.
Da, Ali...
Ovo je tvoje.
Ovo je tvoja knjiga sada.
Reci svojoj majci da je čuva za tebe.
Ne daj mu da gleda kad plačeš.
Jednog dana, oni će morati nastaviti borbu.
On treba gajiti snagu, povjerenje,
neslomljivost.
Uđi unutra.
Idemo vidjeti kamp, Ali.
Tu je.
Ovo je moj prijatelj, Ali.
Ovo je Bu Matari. On ima dječaka poput tebe.
On je u Kufri, daleko u pustinji.
I nedostaje mi. Sada imamo nekog posla.
Pažljivo.
O, to sam ja? Kako izgledam?
Moraš mi ih vratiti. Inače, ih neću moći čitati.
Hajde, idi vidi što oni ljudi rade.
Svjetiljka, jedan poručnik,
i jedan izviđački automobil.
To je sve što je ostalo od borbene jedinice.
Nisam došao u Libiju da me poraze banditi!
Gospodin Tomelli je bio jedan od naših najboljih časnika.
Ovaj mladić je spasio našu čast i vratio zastavu.
Ali gospodine, ja nisam...
Da, da, da! Ti ćeš dobiti medalju časti.
Nikada u svojoj karijeri nisam izgubio zastavu.
Gospodo, ponovit ću vam jednu jednostavnu činjenicu:
Mi se ne borimo s Muhtarom i...
njegovih 200 ljudi ovdje ili 50 ljudi tamo.
Borimo se protiv naroda.
Kao i Rim, uostalom.
Stoga vam dajem tri glavna koraka:
Direktno uništiti pobunjenike u njihovoj koloniji.
Vrlo je jednostavno i trebalo je ranije da to smislimo.
Predlažem da zatvorimo beduine.
a ih zatvorimo?
Da, zatvorit ćemo ih u logore s visokim zidovima,
i zadržati ih tamo dok ne bude pametno i sigurno da ih pustimo.
Ne sažaljevajte ih,
sami su to tražili.
Zatrpat ćemo im bunare, spaliti im polja.
Uništit ćemo im drveće, zemlju ćemo im pretvoriti u prah!
Ako ne mognu prije živjeti, napustit će ih.
A... ako bude otpora?
Odgovorite brzo sa starim rimskim kaznama za pobunjenike.
Uništenje.
Smiješno je misliti da možemo u ovom ratu ljubazno boriti.
Nemožemo
Moramo se boriti sa autoritetom.
Da bi se pola milijuna ljudi koji stoje...
iza bodljikave žice zadržalo to je težak zadatak.
I mi ćemo to učiniti.
Okrenut se.
Buntovnici i pobunjenici će biti uništeni!
Jedan... dva... tri... četiri ...
pet... šest... sedam... osam... devet... deset...
Ubijaju sve redom.
Otvorena borba, kao rat?
Ne protiv vojske, već protiv nedužnog naroda!
Stari ljudi će umirati u tim logorima.
Ljudi će stradati bez krivice i bez ikakvog izbora.
Ili je to naša greška? Ili naš izbor!
Pogledaj što su napravili.
Uzdigao je nebo i postavio ravnotežu svim stvarima.
To je Siddik Omar!
Ne!
Bit ćemo masakrirani!
Imaš šansu da pobjegneš. Iskoristi je!
Idi, Ismaile! Ne misli na mene.
Idi!
Ali!
Požuri! Idi iza!
Uzjaši iza mene, Ismaile! Uzjaši!
Vrati se! Vrati se po tog dječaka!
konj neće izdržati dvojicu. Ismail to zna.
Požuri, Omare!
Dakle, ti si taj hrabri mladić,
hrabri mladić koji je spasio Mukhtara od mene.
Zašto si to napravio? Mlad si.
Imao si cijeli život pred sobom.
Reci mi, želiš li živjeti?
Hajde.
Više želim da je on živ!
Bio bi dobar vojnik..
Želiš li da nam se pridružiš?
Veći je nego što sam ja okrutan, prinče.
Pokvarit ćeš ga.
Vodite ga odavde.
Dajte mu što traži, voće, med, štogod.
Nemojte mu nauditi Objesite ga, ujutro
Jeste li ikada zabrinuti, generale?
I sa najpažljivijim djelima mi pravimo ovdje povijest.
Pa makar to bio mali članak u rimskim novinama.
Pogađaš moju snagu, prinče. Vidiš nemam brige.
Dan spomena u Rimu važniji mi je...
od sjećnja na generacije ljudi u Libiji
Pitam se što će se dogoditi ako budete zaboravljeni u Rimu,
a budete zapamćeni u Libiji?
Zašto vas to toliko brine?
Vidite, mi pišemo povijest.
Libija je naša kruna od trnja.
Besmislica.
Libija je naša karijera.
Pogledajte.
Uvijek je isto. Ne možemo ih tražiti u pustinji.
Moram zauzeti pustinju do Kufre.
Odavdje... Do ovdje.
Jednostavno, zar ne?
Ne, nije.
Ali, to je samo prazna pustinja.
Nema ničega tamo, samo vjetar i pijesak.
Jedva da će biti otpora.
Što želite postići time? - Slavu Rima,
i proširiti carstvo i pronaći revoluciju u ovim planinama.
Svoje ime na novoj stranici vojne povijesti.
Vidjet ćete da pustinja krije puno stvari.
Iznenadit ću vas.
Uđi!
Diodiece, sada je tvoje vrijeme. Sjedi.
Hvala
Čovjek koji može sklopiti mir stiskom ruke.
Napravi to sada.
Slopljene ruke preko pustinje.
Želim da pokreneš mirovne razgovore sa njegovom ekselencijom.
Omar Mukhtar.
To sada neće biti tako jednostavno. - Ne, ali ćeš to postići, zar ne?
oji su preduvjeti za pregovore s Omarom Mukhtarom?
Nema preduvjeta. Cijela Libija je otvorena za pregovore.
Pogledaj.
Idemo u pregovore otvorenog uma, zar ne?
Borimo se međusobno 20 godina. Zna da smo mu neprijatelji.
Čuo je sva naša obećanja.
20 godina je previše dugo.
Možeš li zamisliti da 20 godina izbjegavaš vješala,
znajući da ih ne možeš izbjeći,
Samo ... nadajući se?
To je rat koji je nada za čovjeka.
Ljudi nisu ludi da slušaju obećanja čovjeka na visokom konju koji im daje lažna obećanja.
Kada mogu u vaše ime, ekscelencijo, razgovarati s njim?
Nestrpljiv si.
Kada budeš pričaš s Omarom Mukhtarom, to mora biti brzo citiranje.
Bez obzira da li govorio ili ne, testiraj ga i iskušavaj.
Da, pokušat ću.
Hvala ti puno.
Hvala što si brzo došao. Jako lijepo od tebe.
Hvala ti.
Dakle, to smo sredili. Diodiece nije pravi čovjek.
On će dati ponudu. Ali, Mukhtar ju neće prihvatiti.
Mukhtar će tražiti nešto što ne može dobiti.
Mislim da želiš odužiti stvar.
Ne.
To ne bi bilo pošteno. Ja želim mir, naravno.
Želim ostvariti taj mir. Ponekad, prinče, kada si jak, ...
mir dolazi prirodno s pobjedom.
Možda mi on neće dati mir, ali će mi dati vrijeme.
Ono što mi treba je vrijeme.
Znači, tako on izgleda.
Nakon svih godina, prvi smo koji ga vidimo.
Stari Lav!
Mir s vama.
Pukovnik Diodiece? - Da, gospodine.
Izvolite.
Ovamo.
Pukovnik Barillo, vojni guverner El Mercha.
Ovo je povjerenik Lobito, koji je došao direktno iz Rima
da nas savjetuje i da nam pomogne.
Pozvali ste nas da pričamo.
Evo nas.
Vaša ekscelencijo, moja jedina želja je da vidim
Talijane i Arape zajedno sa zajedničkim interesom.
Mogu vidjeti zajedničku budućnost,
kojoj će često karakter u vještine davati
naša civilizacija i vaša kultura. U "braku vrlina".
Želim promatrače iz vlada Tunisa i Egipta
da svjedoče bilo kom našem međusobnom sporazumu.
Ako se ja pitam...
Ne dolazi u obzir!
On traži međunarodno priznanje, kao da su
beduini nezavisna nacija. Ali oni to nisu.
Oni su subjekti u našoj pokrajini.
Naši razgovori nisu između naroda, nego između Talijana.
Ne možemo dopustiti miješanje vani u naše unutrašnje odnose.
Zašto nam onda ovo iznosite?
Mi nismo Talijani i ne govorite nam tko smo.
Rođeni smo tamo gdje smo rođeni samo božijm voljom,
Rodile su naš naše majke, mi nismo vi!
Tko će nam doći kasnije kao međunarodni promatrač?
Za sada ništa nije napisano, nemaju čemu da svjedoče.
Ali, mi smo nešto napisali.
Moramo imati naše muslimanske škole...
Naravno, nije sporno! Sloboda obrazovanja je neupitno.
Škole će biti ponovno otvorene.
Moramo imati neku vrstu narodne zaštite.
Moramo imati naš narodni parlament...
Vaš parlament je stvar Rima.
Ovaj šator nije mjesto za takve dogovore.
Zašto ne?
Rekao si da nema uvjeta, ograničenja, isključenja!
Sve je otvoreno za ovim stolom, i pod ovim šatorom!
Recimo za sada da ćemo razmatrati vaš zahtjev za parlament.
Dobro to podcrtaj!
Oduzeta zemlja se mora vratiti.
Pa...
ne možemo baš reći "oduzeta zemlja".
Radije recimo da je zemlja rezervirana za naselja i sjetvu,
zemlja koja će biti razvijana.
Talijani će je razvijati?
Reći ću vam da nema odustajanja ni za 20 ni za 40 godina!
Zemlja se mora vratiti ljudima!
Što mislite zašto se borimo?
Ali, nova naselja će omogućiti zapošljavanje.
Dokle god budete uzimali zemlju,
moramo se boriti!
Morate? - Da, moramo.
Ali, vaši vjerski autoriteti kažu
da Kur'an ne dopušta da se borite, ako ne možete pobijediti.
Sada nam trebate vi i našu vjeru tumačiti!
Kur'an ne ostavlja mjesta sumnji.
Naša je dužnost prema Bogu da se branimo
od onih koji nas proteruju iz naših kuća!
Mislim da je sada pravo vrijeme da ovo odložimo.
Nama se ne žuri
Zašto odugovlačite
Vaša ekcelencijo, mi moramo vaše zahtjeve dostaviti Rimu.
Na sljedećem sastanku...
ćemo vam odgovoriti i dati svoje prijedloge.
Na kraju, svi želimo...
da se krvoproliće završi.
Talijanska inovacija.
Prva upotreba aviona u borbi, ...
prvi smo dovezli tenkove u pustinju.
Povijest će to zabilježiti, gospodo.
Treba nam vremena. Sada kada imamo vremena ...
možemo govoriti o miru. Rječito!
Prvo: Mukhtarovi ljudi će biti pod zapovjedništvom talijanskih časnika.
Nastavi....
Drugo: Talijanska vlada će ovim ljudima dati plaću.
Nastavi..
Nastavi!
Treće: Vlada zadržava pravo da kazni sve počitelje zločina
prije nastupanja na snagu ovog sporazuma.
Omar Mukhtar nema pravo da zaštiti takve osobe.
Četvrto...
- Ovi uvjeti su nečasni! - Apsolutna predaja.
Nema čak ni rasprave o tome.
Talijanska vlada se obavezuje da će isplatiti mirovinu
Omaru Mukhtaru u iznosu od 50.000 lira mjesečno.
i osigurati mu udobnu kuću.
Zaslužujem li ja toliko?
Bio sam toliko uspješan da mi ponudite...
50.000 lira mjesečno?
Znate, nudeći mi mito samo me vrijeđate.
Vaša ekscelencijo, ja sam napravio ovu ponudu.
Vjerujete mi.
To nije pokušaj da vas podmitimo,
već da vaš odlazak u mirovinu bude udoban.
Kako da mi bude udobno kada je moj narod zatvoren u logore?
I gdje je general koji nas bombardira, spaljuje i vješa?
Zašto on nikada nije došao?
Jednom kada potpišemo sporazum,
General Graziani će vas rado vidjeti.
Ja njega ne želim vidjeti! Želim da ga vidim kako odlazi.
I zašto okuplja trupe? Gjde ide, do posljednje oaze?
6000 barela vode!
On je krenuo u... Kufru.
On nikada nije želio mir. Sve što želite je vrijeme.
Dogovorit ćemo se s Grazianijem.
Ako ne prihvatiš uvjete,
ja ti obećajem užasan rat!
Znam ja snagu tvoje vlade,
snagu kojom nam prijetiš.
Ustrajali smo protiv vas 20 godina. I, uz Božju pomoć,
ustrajaćemo do kraja.
Znam da bi ovaj zaključak mogao...
Budale! Misle da mogu jahati protiv moderne vojske.
Kufra je, definitivno.
Tisuće vojnika i tenkova, svi idu na Kufru.
radi što nije nitko prije,
dovezao je tenkove u pustinju.
Ali, vrijeme je na našoj strani.
Graziani ide na jug, prema Kufri. Mi ćemo napasti sa sjevera. Odbićemo ga natrag.
Moramo se boriti za Kufru!
Ponekad je hrabrije ne umrijeti. Što je izgubljeno, izgubljeno je.
Znamo da ti je obitelj tamo.
Ali, braniti Kufru znači umrijeti tamo.
Moram krenuti.
Da, moraš.
Spremni ste za napad? - Da, gospodine.
Odlično. Napravit ćemo im pakao..
Poručniče Sandrini, otvorite vatru.
Paljba!
Idite sada.
Pošaljite ih sve na njih.
Tenkove na bojišnicu!
Ubojice!
Što to radite? - Zapovijed pukovnika Sarsanija.
Nema povlačenja! Borimo se do smrti ovdje.
Paljba!
Gospodo, ovo je Kufra.
Gubitak Kufre nas je duboko povrijedio.
Zatvorena je s juga.
Jedini put za vojni materijal je preko egipatske granice.
Hitno trebamo opremu, hranu...
Tri talijanska vozila dolaze putem za El Merch!
Koliko? - Tri. Istakli su bijele zastave.
Pusti ih ovamo.
Završit ćemo poslije.
Sharif El Gariani.
Da bismo prošli, morali smo koristiti talijanska vozila.
Je li bilo udobno? - Moramo nasamo pričati s vama.
Ono što želimo reći ne može se reći javno..
Onda mi nemojte ni govoriti.
Omare, zašto se ne predaš?
Dobili smo najbolje moguće uvjete od Talijana.
Mohamed će osigurati siguran izlazak iz zemlje.
Siguran izlazak? Kamo?
Egipat
U Egipat... Da se sakrijem od svoje braće.
Ti si jedini senkusija koji je ostao u zemlji.
I pogledaj se. Samo
Pogledaj ga.
Ali, moji ljudi su se borili...
Da odbrati svoje povlastice!
Gdje ste sada? -Omar Mukhtar...
Talijani nam daju jamstva.
Bolje bi bilo da im ih vratite.
Prijatelju, oni su vlast u ovoj zemlji.
Ne, oni su nam oteli zemlju danju,
s Božjom pomoću, mi ćemo je vratiti noću..
Omar Mukhtar, ti si sam.
Odsječen si od ostatka zemlje, izoliran od cijelog svijeta.
Pred Ligom naroda mi ne možemo govoriti
a ako nas ne budu slušali,
nikoga neće biti briga.
Ova bitka se ne vodi pred Ligom naroda,
već se vodi ovdje, na ovoj zemlji.
Omare, ne možeš pobijediti ovaj rat.
Tvoja krv protiv njihovog željeza?
Svaki čovjek ima dva dana, jedan za sebe i jedan za djecu.
Tvoja djeca gladuju, umiru u logorima.
Umiru jer si ti uporan s borbama.
Da, da, oni su taoci rata.
Ali, ni jedno od njih me neće izdati.
Nitko od njih nije tražio da se predam.
Jer i oni i ja znamo da ću ih izdati ako se predam.
Omare, odrasli smo zajedno.
Zar se ne sjećaš da smo bili dječaci prije 70 godina?
Da, da, sjećam se.
I pogledaj koliko smo se udaljili kad smo odrasli.
Ovo je možda zadnja šansa da nađeš častan mir.
Oni nam otimaju zemlju, uništavaju domove, ubijaju nedužne ljude...
i ti to nazivaš mirom?
Neću biti korumpiran za taj mir.
Pretpostavljam da trebamo krenuti. - Da, trebate.
Da, trebate.
Mabrouka? - Da.
Živ si?
Da, sa Omarom sam.
Molila sam se za tebe.
Kada vidiš Ismaile, pokaži mu torbu. On mi je dao.
dečko moj...
dijete moje...
Je li bio hrabar dječak?
Hoćeš li se vratiti?
Da,
ali ne za neko vrijeme.
Idi.
Idi sada.
Idi! Hajde, van!
Ali dječak je bolestan Ne želim ga! Ne me briga.
Optuženi ste za davanje pomoći,
smeštaja i potpore pobunjenicima u planinama.
Priznajete li ova zlodjela?
Dakle, priznajete svoju krivicu?
Svi ćete biti obješeni,
dok ne umrete.
Kao nosioc Srebrene medalje časti, poručnik,
imaš privilegiju da daš zapovijed za vješanje.
Ne!
Što si rekao? Izvršit ćeš svoju dužnost, poručniče!
Nisam došao u vojsku da vješam žene.
Dobro.
Poručniče Sandrini, smatraj se uhićenim.
Hvala ti, Bože, za život koji si nam dao.
Što da radim? Odbio si naređenje.
Neposlušnost je vrlo ozbiljan prekršaj.
Kada ti tvoji nadređeni narede nešto što se kosi sa...
tvojim savješću, ti to odbijaš ispuniti?
Spreman sam odgovarati na vojnom sudu, gospodine.
Zaista... Ali ja nisam spreman izgubiti novog heroja moje kolonije.
Heroja kojeg sam ja stvorio.
Neću ti dati zadovoljstvo, niti popularnost
izlaskom na vojni sud, Sandrini.
Kao časnik, dužan si pokoravati se bez pogovora..
Da gospodine, ali... - Ne raspravljaj sa mnom!
Država ima potrebe koje ne ovise o svijesti pojedinaca.
Zahtjeve koje nadilaze inteligenciju pojedinaca, slažete se?
Da, gospodine.
Obavijesti Sarsanija da preuzima dužnost u planinama..
Dajem ti počast umiranja u aktivnoj službi.
Starac ima ove planine.
A on ih koristi.
Dokaži da
iza ovih planina...
potoji plato, ako me instinkt ne vara...
Instinkt mi govori da tenkovi ne mogu proći.
Nije istina!
Možemo li to učiniti? - Da, ali to će...
biti odlučujuće.
Imamo kontrolu pristupa ovdje, ovdje i ovdje.
Ovo su putevi za tenkove. Hoćete li ih upotrijebiti?
Hm... - Pametno!
Mislim o tome da li da to napravim,
pogotovo ako bih mogao stati na tom platou,
kako bi izvršili udar - Da.
Naša zapovijed, Mukthar. Upotrijebit ćemo topništvo, ...
plin, zrakoplove, bez oružja.
Nakon što se probijemo 30 kilometara na zapad...
po toj cesti...
gurat ćemo topove.
To će ih ostaviti bezmoćnima.
Idemo ih istjerati!
Plin će ih zarobiti. - Moramo doći do uzvisine.
Natrag do uzvisine!
Svi pokret!
Kapetane...
Dali su nam pet dana i noći za njega.
On stvara veliki pritisak na planinama.
Topništvo nema smisla.
Njihova vozila i tenkovi su beskorisni u planinama.
Možemo djelovati samo na ravnici.
Da.
No, prisiljeni smo na to.
Što predlažete?
On želi kontrolu nad planinskim cestama.
Da.
I što je tu?
Most...
na Wadi Al-Kouf.
To je ono što on želi.
Gospodo, ovaj put nam neće umaći.
Prvo ćemo zauzeti most,
postaviti naše ljude iza njega, i artiljeriju ispred njega.
Tako ćemo ga natjerati na predaju.
Iznenađen sam što Mukhar nije pokušao da presiječe most.
On se bori instinktom, nije školovan borac.
Nije išao na vojne akamedije kao vi, gospodo.
Sada je vrijeme. Postavimo mamac.
Provjeri most.
Naredniče, provjerite most.
Sve je čisto!
Dobro, provjeri sljedeći most, ovaj ćemo čuvati.
Oprezan je.
Tu je vidljivost slaba.
To je zamka.
Trebamo dići most u zrak!
Ne.
Izviđačka vozila, moramo ih zaustaviti!
Daj znak.
Vidiš?
Pogledaj... miš,
ne može odoljeti siru, zar ne?
Nikada.
Pripremite topništvo za otvorenu paljbu.
Raznesi ih!
Sada pošalji vojsku.
Povukao je svoj potez. Idemo!
Pogledaj, tamo!
Zasjeda!
Sad!
Dobar je.
Ovaj starac je dobar.
Moj dragi generale.
My dear dear General.
Nadam se da ti ne smeta što dijelim neke tvoje zasluge.
Ali, nakon svega, ja sam te izabrao.
Vođo, htio bih da... - Ti možeš što god želiš!
Najsretniji si čovjek u ovoj sobi.
Premjestio sam rat iz pustinje u planine.
Zadnji neprijatelji se sklanjaju u obližnje pećine,
nalazimo se u poziciji gdje smo
prisiljeni hvatati ih jednog po jednog.
Vođo, ja ne znam...
Znam.
Imaš poteškoća.
Imaš problema s njima dok su u tim planinama.
Nemam neprijatelja za borbu, ali napadi ne prestaju.
Mislim, ako nešto ima svoj oblik,
ja to mogu pobijediti.
Ali, oni nemaju stalna kretanja, nemaju utvrđene pozicije.
Ali, nisam došao ovdje bez ideje, vođo.
Imam radikalno rješenje.
Novi Hadrijanov zid.
Uz izuzetak!
Hadrijan je napravio zid da zadrži barbare van,
ja ću svoj upotrijebiti da ih zadržim unutra.
Predlažem, moj vođo, da pregradim Libiju.
Sa zidom će biti nemoguće prenijeti rat u pustinju.
Od Mediterana, do obale mora pokretnog pijeska.
On će presjeći neprijatelje da iz Egipta
ubacuju zalihe i presjeći ih da se povuku u Egipat.
Vođo, moj vođo. To su stotine kilometara bodljikave žice!
Zar nas to neće preskupo koštati?
Zašto preispituješ Hadrijanov zid?
Sjeti se da je Rimljane u Britaniji
zadržao 100 godina duže.
Tisuće tona opreme...
4000 ljudi...
Šest mjeseci posla za završiti posljednji dio.
Strašni ste.
Vi to uopće ne gledate kao svoju vlastitu viziju...
svojih ostvarenja, ili?
Tu u velikoj kući.
Pokušavali su se probiti kroz bodljikavu žicu...
i prebace 5000 komada streljiva.
Pa...
To je to.
Sve što je ostalo je mala propusnost za koncentracijske logore.
I to će presušiti, gospodo.
I to će presušiti.
(Duce on radio: ) Za deset godina cijela Evropa će biti fašistička.
Uvjeren sam!
Fašizam u zraku, u rimskim tenkovima, u rimskim brodovima, u rimskim zrakoplovima.
Novi ljudi fašizma će pisati stranice sutrašnjice.
S našom krvi osvojili smo drugo Rimsko carstvo.
Oplemenit ćemo ga našim radom.
Zadržat ćemo ga zauvijek...
sa našom vojskom, našom voljom!
Koliko imaš metaka? - Dvanaest.
Još malo, pa ćemo se boriti kamenjem!
Koliko još možemo izdržati?
Do sudnjeg dana.
Ništa nismo dobili mjesecima.
Borimo se protiv žice.
Žica može pobijediti kada zadrži zdrav duh.
Jedino tada.
Da, žica je grozna
Oko našeg je vrata!
Bog je taj, ne Graziani, koji će odlučiti što će biti s nama.
Što je ta žica u usporedbi s Božjom voljom?
Oni imaju 8 milijuna bajuneta. Mi samo jedan, najvažniji.
I nismo sami. Imamo puno, puno prijatelja.
I drugi će se boriti uz nas.
"Mi ćemo pregaziti zemlju."
"I onda ćemo dignuti zastavu fašizma..."
"na prijestolje."
Hvala.
Nije hladno.
To je prašina.
Bili ste u ratu... 22 godine.
U istoj prašini.
Zašto ne spavaš??
Bolje mi je sjediti.
Moramo spavati.
Idi, mi ćemo ih zadržavati.
To je samoubojstvo gospodine.
Svezali su im noge da ne mogu bježati.
Ne!
Ne preklinji, dječače. Ne preklinji!
Predaj mi oružje.
Ti, ubij ga!
Ostali, pratite ga.
Idite.
Ti si ga uhvatio, ubij ga!
Idiote! Rekao sam da ga ubiješ!
Gdje je on?
Pa?
Da.
Mogu potvrditi da je to on.
To je Omar Mukhtar.
Potresen sam što ga vidim ovako.
Kako možeš reći nešto tako?
Vodio je pobunjenike protiv nas 20 godina!
Omara Muhtara kao hrabrog neprijatelja
trebamo tretirati dostojanstveno i s poštovanjem.
S poštovanjem?
Trebamo ga bičevati čitavo vrijeme!
Zaboravio si na sebe, gospodine.
Gospodine?
Što mogu uraditi za vas?
Ako mi date malo vode, mogu se pripremiti za molitvu.
Naravno.
I da mi skinete lance dok se molim.
Ne dolazi u obzir!
On se samo želi moliti.
Prestar sam da se penjem po zidovima ili da se borim goloruk.
Skinite mu lance na jedan sat
Na vašu vlastitu odgovornost gospodine?
Da.
Donesi vodu.
Hvala ti.
Ne.
Nema potrebe.
Omar Mukhtar...
Prešao sam dug put da te vidim.
Sada moraš čekati.
Moram te nešto pitati.
Zašto si ustrajavao ovoliko dugo?
Siguran sam da bez pomoći izvan libije se nisi mogao boriti, zar ne?
Mi smo se borili protiv tebe?
To je bilo dovoljno.
Ali ne brineš za propast naroda u svojoj zemlji?
Ti si uništio narod u mojoj zemlji!
Što bi ti napravio da je netko okupirao tvoju zemlju?
Jesi li ikada pomislio kako tvoji napadi izgledaju nama...
Zasjede, napadi noću, obmane danju, ...
prijetnje seljacima. - Obrađivali smo svoju zemlju.
Libija nije vaša zemlja, nemate pravo na nju,
ni da napasete jednu kravu. Niti jednu minutu prava!
Italija ovdje ima prava više nego itko drugi.
Engleska ima pravo na Egipat, Francuska na Tunis i Alžir,
Španjolska na Maroko.
Ali, nitko od njih nema porijeklo.
Mi imamo stotine godina prava ovdje!
Uzeo si sve od mene...
i još želiš da opravdaš poreze?
Niti jedan narod nema pravo da okupira drugi.
Mi smo se vratili ovdje, to je sve. Nitko nas ne može negirati.
Pogledaj datum na ovom novčiću.
To je Cezarov novčić, datiran i kovan u Libiji.
Ovdje možete naći i grčke, turske, venecijanske novčiće...
širom Libije ih možete naći,
zakopane u našem pijesku.
Da, zaboravio sam.
Kratkovidan si, zar ne?
Vjerujem da su ovo tvoje naočale.
Dan dad su mi ih donijeli, znao sam...
da nisi daleko odmakao.
Moje naočale... Mi smo tvoji zatvorenici.
Meni ništa ne znače. Uzmi ih sebi. Hajde.
Da, imale su zanimljivu prošlost.
Ne može se baš mnogo stvari kupiti za njih danas.
Vaš novac kao i slava, nisu stalni.
Ali, ja poštujem vašu prošlost, morate i vi poštovati našu.
Dali smo mnogo povijesti, nauci, matematici, medicini.
U vaše mračno doba, mi smo predvodili svijet u učenju.
Koliko dana će trebati da središ uhićenje svojih ljudi?
Nikada se nećemo predati.
Pobijedit ćemo, ili umrijeti.
I ne misli da ćemo tu stati.
Sljedeća generacija će se boriti,
pa još jedna, i još jedna.
Što se mene tiče, ja ću živjeti duže od svog dželata.
Zašto misliš da ću te objesiti?
U mome slučaju je bolje da se umirovim.
Ako te objesim, kopam sebi vlasiti grob.
Ali, samo obješen si pravi primjer.
Možeš mi jedino napraviti ono što je Bog odredio.
Ti lanci su neudobni?
Da, imaju neudoban efekt.
Sjedi.
Hvala.
Znaš,
uvijek sam se nadao... da smo nas dvojica nepomorljivi neprijatelji.
Da ćemo sjediti ovdje kad vas uhitim, i raspravljati kao Cezar i...
Generale...
Omar Mukthar ti ne može dati osvajanja kao Cezar.
Čekao sam te vrlo dugo.
Mislim, nitko to ne bi napravio. Ideja je...
da radimo zajedno za mir.
Od danas radim za tebe?
Zašto me ne pitaš za svoj život?
Mogao bih to odobriti.
Što želiš od mene?
Moju suradnju?
Ne.
Ne!
Zakasnio si s pogodbama, Mukhtar!
Debelo si zakasnio!
Nisam te molio za život.
Nemoj reći svijetu...
da sam te u ovoj sobi molio za život.
Neću to raditi.
Neću lagati o tebi.
Hrabar si čovjek.
Vidjet ćemo hoćeš li sutra biti toliko hrabar.
Uže vaše pravednosti uvijek leži ispred mene, generale.
Napravi fotografije. Želim da se moj neprijatelji snime.
Obavijesti predsjednika suda da on
mora biti obješen pred svojim narodom.
Narod mora biti prisutan.
Omar Mukhtar, optužen si za
otvorenu pobunu protiv zakonite vlade tvoje države.
Koliko imaš godina?
73.
Jesi li ti vođa libijskih snaga protiv Italije?
Da, jesam.
Jesi imao učešća u napadima na talijanske vojnike?
Da, jesam.
Koliko dugo sudjeluješ u napadima na talijanske vojnike?
20 years.
Koliko napada?
Neznam, ... ne bih mogao da se sjetim koliko.
Naredio si mučenja i ubijanja talijanskih zatvorenika!
Nisam!
Nikada!
Uhićen si s oružjem u rukama!
Da, jesam.
Neprijatelj talijanskih vojnika.
Na bojnom polju bih ubio neprijatelja.
Ali ovdje...
zadužen sam
i imenovan da ga branim.
Ti si star čovjek,
stariji od svih nas ovdje.
i neću te opterećivati s previše pitanja.
Jesi li se ikada podčino talijanskom autoritetu?
Nisam.
Jesi li ikada dobio novac ili neku nadoknadu od talijanske vlade...
kao nagradu za dobro ponašanje?
Nisam.
Nikada.
Izjavljujem,
da se Omar Muhtar nikada nije pokorio nama,
nije dobio naknadu od nas,
i nije priznao naše pravo da upravljamo ovom kolonijom.
Stoga, ne može
ni logikom ni pravdom biti proglašen pobunjenikom.
Kada smo uhitili Omara Mukhtara, nakon 20 godina borbi,
naša je moralna obaveza da ga tretiramo kao ratnog zarobljenika.
Tišina!
Mir u sudnici!!
Kapetane Lontano, određen si
da braniš ovog pobunjenika zbog izdaje.
Prekoračio si svoje ovlasti!
Omar Mukhtar, osuđen si
na smrt vješanjem na javnom mjestu,
u gradu Saluku, sutra u 11 sati,
16. rujna, 1931. godine,
devete godine fašističke ere!
Svi smo mi Božji, i Njemu se vraćamo.
U ime Vlade Talijanske Selanaike,
izvršava se presuda vojnog suda u Bengaziju
15. rujna 1931. godine, 9. godine fašističke ere.
Omar Mukhtar, kriv si
za veleizdaju moralno i materijalno,
zbog podržavanja pobune protiv
talijanske vlasti u ovoj koloniji.
Presuda suda glasi: Smrt
vješanjem na javnom mjestu, sada ćemo je izvršiti.
Nastavite!
Hvala ti Bože, što si dopustio da umrem od ruku svojih neprijatelja.
Odvežite ga.
Nikada se nećemo predati, pobijedit ćemo, ili ćemo umrijeti.
Sljedeća generacija će se boriti, pa još jedna, i još jedna.
Što se mene tiče, ja ću živjeti duže od svog dželata.
Uskoro nakon Musolinijevog pada, general Graziani je osuđen i zatvoren. Umro je 1955. godine.
Obrada by: www.exyu-subs.com Prijevod: HaRiWaN